Vi lider under noe som kalles Den store krisen.
En raskt eskalerende panikk der sannheten er under angrep.
Og jeg er overbevist om at dette er en fiksjon
skapt av én person.
Dette skjer.
Det ser normalt ut, men hør på hva som er under.
De savnede er ikke borte.
Det er de skjulte beskjedene som sendes
på TV og radio. De påvirker hjernen vår
uten at vi vet at de er der.
Signalene kommer fra instituttet på Harbor Island.
Dere fire skal infiltrere instituttet som mine hemmelige agenter.
Den mystiske Benedictklubben.
Vi skal følge med fra en skjult posisjon på fastlandet.
Dag og natt. Vi følger alltid med på dere.
Deres første jobb er å finne avsenderens identitet.
Hvem driver skolen?
Hvem er rektor?
Han vil presentere seg. Dere møter ham snart.
Dere finner senderen som sender meldingene.
Hva er det?
-Tårnet. -Dere har ingen grunn til å dra dit,
-med mindre dere blir Budbringere. -Finn ut det dere kan.
Rapporter til meg.
Velkommen, nye elever. Jeg er rektor, dr. L.D. Curtain.
Disse to må man følge med på.
Beklager forstyrrelsen, herr Oshiro.
Jeg ville takke våre nye venner for at de er her.
Ser dere en forskjell?
Det er en følelse i luften, hva?
Dette er den trygge havnen. Dere klarte det. Den store krisen er der ute.
Her inne tar vi oss av alt.
Så dere kan åpne sinnet for en ny tankegang.
Så dere kan gjøre det med vilje. Så dere kan være enestående. Bidra.
Takk, dr. Curtain.
-Jeg tror vi alle... -Får jeg lov, herr Oshiro.
Som de eldre elevene kan si,
jeg er personlig involvert i deres opplevelser her.
Hvis dere har problemer, noen spørsmål...
...er en ansatt alltid tilgjengelig
for å ta bekymringene til rådgivere
som sender de videre til meg.
Bruk systemet. Systemet fungerer...
...hvis du jobber med det.
Å. Hallo der.
Er dette en test?
Klone. Laboratoriedyrket. Det er vanlig.
Det gir mer mening hvis...
Hvis det er et scenario med gravrøvere. Akkurat.
Hvis det er tvillingen hans.
Nei. Det er klassisk kopi.
Herr Benedict kan ha en spaltet personlighet.
Dissosiativ identitetsforstyrrelse er en ting.
Det kan ikke stemme. Jeg vet det ikke er ham.
Han var tynnere enn herr Benedict. Ulikt hår.
De er eneggede tvillinger.
Hei, Jackson. God kveld.
Jeg trodde jeg hørte flere stemmer. Damestemmer. Det henger ikke på greip.
Det er rart. Rart.
Rart.
Det er bare oss. Ser du?
Ha en fantastisk kveld.
Kate? Hvor skal du?
Jeg drar til tårnet nå. Sjekke den tingen.
-Hva? -Den store krisen kommer fra meldinger.
Meldinger kommer fra en sender.
Sender? På et høyt sted, som et tårn.
Sjekk det.
Folk patruljerer tårnet hele tiden.
Det er åpenbart.
Det er altfor risikabelt.
Den eneste veien inn i tårnet er som en Budbringer.
Så vi må bare være de beste av de beste.
Gjøre det bra i timene våre og bli Budbringere.
-Får en beskjed fra barna! -Jeg ser den.
Det er det fjerde ordet jeg ikke finner.
-Fikk du den? -Ja.
"Rektor ved navn L.D. Curtain.
Vær på vakt. Gemini."
L.D. Curtain.
Høres ikke kjent ut. Antagelig et alias. Jeg setter i gang.
Vær på vakt. Gemini"?
Hvordan vet de om hans astrologiske tegn?
Kodet, så klart. Kanskje ikke astrologi, men astronomi.
-Castor og Pollux! -Akkurat.
Herr Benedict.
Nathaniel, broren min. Tvillingen min.
ETTER ROMANEN DEN MYSTISKE BENEDICTKLUBBEN
AV TRENTON LEE STEWART
-Har du en bror? -Ja.
-En tvilling? -Ja.
Visste du ikke om det?
Hadde jeg visst det, ville jeg ikke blitt så sjokkert.
Selvfølgelig. Fortiden kan ikke forbli begravet. Den kan ikke unnvikes.
Den kan ikke forhandles med.
L.D. Curtain er broren din. Og han er mannen vi har jaktet på?
Mannen bak Den store krisen?
Ja.
Hvordan skjedde dette?
Beklager.
En del av meg har vært for smertefull til å dele.
Jeg mistet broren min.
Og nå, jeg...
Stone Harbor Miyagis. Delikat kjøtt, et hint av saltlake til slutt.
Ikke nå.
Jeg tar et dusin.
Nathaniel var alltid fantastisk.
Men han var så plaget.
Da jeg var tolv år, adopterte en familie meg ut av barnehjemmet,
men de hadde ikke plass til to.
Jeg sa jeg skulle hente ham.
Men da jeg kom, var han borte. Han stakk av.
Sporet ble kaldt, og jeg fant ham ikke.
Og nå har jeg det. Og han er fienden min.
Er du sikker? Vi har bare ett ord. "Gemini."
Og ordene "Vær på vakt."
-Teknisk sett. -Jeg tenkte på det.
-Vær så snill, Rhonda. -Jeg er sikker.
Dette henger ikke på greip.
-Det er kosmisk. -Hvor skal du?
For å konfrontere ham.
Jeg tror jeg hørte feil.
En båt. Jeg trenger en båt.
-Det skjer ikke. -Jeg må snakke med ham.
-Hva? Du blir oppdaget. -Jeg skal konfrontere ham.
-Nei! -Milligan, en båt!
Jeg tror dette er positivt.
-Å, ja. -Vi har et navn.
L.D. Curtain. Broren hans. Hvorfor sa han det ikke?
Han kan ikke ha visst det.
Virkelig?
Han ville ikke skjult det for oss. Han er også foreldreløs.
De kunne lett ha blitt skilt, mistet kontakten...
Hvis jeg hadde en bror, ville jeg aldri mistet kontakten.
Brødre holder sammen. Det er det de gjør.
Jeg antar det.
Barn kan ikke alltid styre det.
Reynie, vi møtte nettopp herr Benedict.
Han har allerede løyet om Boatwright-akademiet.
Kan vi stole på ham?
Du så herr Curtain.
Virket han så forferdelig? Er han ansvarlig for Den store krisen?
Alt er ekte, Sticky.
Den store krisen forsvinner ikke,
og herr Benedict er den eneste som snakker om å fikse det.
Men vi kjenner ham knapt.
Du kan si at vi knapt kjenner hverandre.
Vi kjenner hverandre.
Constance! Pass deg!
Vi er romkamerater, Kate. Dette kommer til å skje.
Det blir et problem.
I et sirkus, hvor mange deler vogn? Femten? Tjue?
-Det kommer an på vognen. -Så, 15 til 20.
Jeg foretrekker det.
Noen er kroppsbyggere. Veldig store. Her, bare én liten person.
Sånn skal det være. Vi er her for å stoppe Den store krisen.
Vi er bak fiendens linjer.
Og i morgen skal vi kjempe. Du må ikke distrahere meg.
Du skal aldri røre bøtta. Du skal respektere bøtta.
Dette handler ikke bare om bøtta.
God natt, romkamerat.
Ok, folkens. Forretningstid.
Dere er smarte, så vi må bare jobbe hardt,
være best og bli Budbringere.
Ja.
En mann har en pakke i høyre hånd.
Han går mot en restaurant,
og utenfor står tre venstrehendte menn
og en høyrehendt mann som tar pakken med høyre hånd.
Alle mennene har på seg et bevinget merke på jakkene.
De hilser på hverandre med nikk og går inn.
Ved å svare ja eller nei på spørsmål, hva er historien?
Hvordan endte de opp der?
Poeter! Profeter! Avskyelig påstandelse.
"Poeter! Profeter!"
"Avskyelig påstandelse."
Underdanig obfuskert, majordomo. Kudos.
"Subtilt obfuskert, majordomo. Kudos."
Charlie! Hold følge.
Colaen med quinini er en favoritt.
"Colaen med quinini
er en favoritt."
Er de restaurantkritikere?
-Et baseballag? -Et slags lag?
Nei, og det er en god beskrivelse.
Constance?
Mannen med gaven er skamfert?
Korrekt. Hvorfor vil du si det?
Verden er et brutalt sted.
Innenfor problemstillingen.
Hva er forskjellen? Alt er brutalitet.
Bare finn midtpunktet.
Gruppen har mislyktes med noe, en stor hendelse,
og det er mannen med pakkens feil.
Beklager, Martina. Jeg tror ikke det stemmer.
-Sjekk igjen. -Det er ingenting å sjekke.
Jeg har svaret her.
Dette er et mareritt.
Ja. Hold ut.
Neste nivå! La doublé!
Neste nivå! La diabolique!
Ja, Reynie?
Håndhilste noen av mennene på hverandre?
Nei.
Var lengden på pakken omtrent en armlengde?
Pluss minus, ja.
Å nei.
Beklager om noen synes dette er litt makabert,
men jeg tror gruppen var i militæret.
Kom igjen, vær så snill.
De var et flittig mannskap som ble skutt ned i fiendtlig territorium.
For å overleve, dessverre,
måtte de ofre en arm,
under albuen, for mat.
Men de ble reddet før den siste mannen ga fra seg armen.
I pakken er venstrearmen, som han gir til vennene.
Som en gest av rettferdighet og takknemlighet.
Det stemmer. Jeg er også lei for det. Det var litt grotesk.
Vi blir aldri Budbringere, for disse timene er helt gale.
Jeg ser ingen suksessmåler. Ingen definerte mål. Ingen i det hele tatt.
Det er mye rarere enn jeg trodde.
Det er som en sekt.
Det er det. Da kan vi ikke bli sugd inn.
Jeg er ingen sektsperson, så det går bra.
Vi må ikke være med i sekten for å bli Budbringere.
Hvordan vet du det? Vi vet ikke engang hva Budbringere gjør.
Reynie, hva ser du på?
Husker du Lindsay? Jenta med håret?
Hun ble nettopp Budbringer.
-Jeg går inn. -Kate, vent!
Det er dumdristig.
Hei, Lindsay! Jeg er Kate.
Gratulerer med forfremmelsen.
Takk. Jeg har tro på meg selv og jobbet hardt.
Kult! Jobbet hardt med hva?
-Vel... -Hei!
Budbringere nevner ikke Budbringer-saker
for ikke-Budbringere.
Hadde du ikke vært så grønn, ville du visst det, Lindsay.
Beklager, Martina.
Jeg visste ikke at Budbringer-greia var så topphemmelig.
Det er mye du ikke vet.
Et hav av ting. Ørkener.
Fjell.
-Jeg klarte det. -Kate, du bør være mer forsiktig.
Jeg har også tenkt.
Vi burde begynne å henge med andre her også.
Få oss venner og finne ut hva de vet.
-Hvordan? Om folk alltid ser oss sammen... -Giftige epler.
-Unnskyld, eiendel, en tur på stranden. -...kan de begynne å mistenke...
Constance, går det bra?
Hører dere ikke stemmen?
Hvilken stemme?
-Går det bra? -Terraform, bagatell, giftighet...
Det går bra. Se bort fra meg.
Vent!
Hva? Hører du også noe?
Jeg vet hvem det er.
Han ser så annerledes ut i en dress, men det er herr Bloom.
Skjønner fortsatt ikke. Bloom?
Herr Bloom? Det er meg, Reynie Muldoon. Fra Stonetown barnehjem.
Husker du meg?
Jeg aner ikke hvem du er.
Og jeg kjenner ingen herr Bloom.
Du er herr Bloom. Det er deg.
Jeg ville visst det om det var navnet mitt.
Men du bør nyte livet her på instituttet.
Det gjør jeg.
Hva gjør du?
Du skal ikke snakke med Hjelperne.
Herr Bloom er skoleinspektør.
Eller han var det. Kom på donordagen hvert år.
Han var faktisk ganske hyggelig. Man så at han brydde seg.
Han kjenner meg, men han så rett gjennom meg.
Du er ikke så minneverdig.
Hva? Kompliment!
Hvordan er det et kompliment?
Han husker ikke engang navnet sitt.
Noe har skjedd med ham.
Det er alle slags skader og lidelser
som kan føre til personlighetstap.
Jeg tror ikke det. Noe har skjedd med ham.
Det var veldig rart.
De slettet hukommelsen hans!
Tømte hodet hans.
-Det er sprøtt. -Ja. Sprøtt.
Vi kjenner jo ingen som er sånn.
Ensom. Ødelagt. Gjør sånn.
Skal du noe sted, sir?
Å, Milligan.
Det er kritiske papirer hjemme
som jeg trenger, jeg tror de er viktige.
Og du skal hente dem? Eller...
Er det absurd for deg?
-Bare jobben min, rollen min. Jeg... -Jeg kan ikke bare sitte her. Jeg...
Han er broren min. Jeg må stoppe ham. Jeg må gjøre noe.
-Jeg må handle! -Din sikkerhet kan ikke risikeres, sir.
Jeg vet det.
Jeg ber så mye av dere. Så mye av dere alle.
Ja. Men du gir mer.
Ja.
Hvor er de? Disse papirene, herr Benedict?
I en pastellblå konvolutt...
Lokalisert i...
Med umiskjennelige blå og røde striper på kantene.
Lokalisert i...
Og det er en kant på høyre side... Nei! Venstre.
Adressen er til venstre.
Lokalisert i...
I pulten på kontoret.
Hør her, Milligan.
Det er viktig.
Jeg skal ikke skuffe deg.
Ja.
Takk.
-Hva skjer? -Det er torsdag.
Jeg elsker torsdager.
Hei, Charlie. Du er en torsdag-fyr, er du ikke?
Alle sammen, flytt dere. Flytt dere. Unna vei.
Gud kan ikke hjelpe deg nå.
Vær så snill.
Det er studentnavn.
Jeg tror det er gen rangering?
Se på det. Nummer én igjen.
Applaus er ikke nødvendig.
Jeg tror det betyr at Sticky og jeg gjør det bra i timene våre.
Hvis Constance og jeg er i gult...
I Kina betyr gult lykke.
-Er vi i Kina, George? -Nei.
Nei, det er vi ikke.
Hva skjer med Charlie?
Så hvis Constance og jeg ikke får opp karakterene, er vi de neste?
Ferge til. Lekter bort.
Jeg beundrer renheten.
Så du ansiktet hans da han gikk på? Tror du de tømte ham?
-Det ville jeg gjort. Logisk. -Nei. Jeg kan ikke bli visket ut.
Du er ikke utsatt.
-Vi hjelper deg med å studere. -Studere hva?
Hvordan uttaler man "kway-neen"?
-Det er kwhy-nine. -Det er akseptabelt uansett.
Disse testene tester noe jeg ikke har.
La oss innse det, folkens.
-Det er meg. -Hvordan aksepterer du det?
Herr Benedict sa at vi måtte ta oppdraget alle fire.
Og jeg tror ham. Vi har alle ulike ferdigheter.
Sticky og jeg er flinke til å ta prøver, men vi ser ikke ting som deg.
Du er også en mye bedre klatrer.
Ja! Og Constance...
Jeg vil bli for maten.
Jeg skjønner. Jeg er en ressurs.
Enig. Så vi må passe på at du ikke blir sendt ut på lekter.
Eller verre. Mye verre.
VI MÅ GJØRE NOE
Jeg ante ikke at biblioteket lånte ut mikrokort-maskiner.
Det er fint.
Som dere ser, fins det ingen Nathaniel Benedict.
Han er borte. Ingen journal noe sted.
Han byttet navn til L.D. Curtain en gang etter han var tolv.
Det er antagelsen.
Men antagelser kan være dødelige.
Vi ville være sikre på at han var broren din.
Her var vår bekreftelse.
Ser det kjent ut?
Tvilen din er forståelig,
men hvis man deler avstanden fra øreflippen til skulderen,
fra øreflippen til midten av nesen...
Crochet-Guardado-forholdet.
Ja. Den er helt lik din.
L.D. Curtain er, som du trodde, din tapte bror.
Den offentlige profilen hans begrenset. Tilsynelatende med vilje.
Men navnet hans er knyttet til noen vitenskapelige papirer,
og lager merkelige tråder.
Han jobbet på et flyinstitutt
som jobber med en pulssender som skal sende datapakker til satellitter.
Han var vitenskapsmann og ingeniør.
Og en filosof.
Han jobbet på Trommsgard Kollectif,
og studerte metaontologiske dikotomier.
Navnet hans står på disse papirene fordi de måtte.
Ellers har han flydd under radaren.
Papirene er imponerende.
Han er litt av en visjonær,
spesielt innen nevrovitenskap.
Åpenbart.
Men han utmerket seg i alle.
Og han blir sjelden fotografert.
Selv da han fikk Hiroki-stipendet da han var...
-Hva? -Du var nominert to ganger!
Jeg var det.
Han er... Det er en god seier. Han er ganske dyktig.
Og i god form.
Han vant visst en intramural rokonkurranse på universitetet.
-Utmattende sport. -Utrolig.
Vi vet ikke hva som forbinder alle disse studiefeltene.
-Det må vi finne ut her. -Ja.
Hullet i forskningen kommer etter barnehjemmet.
Det er som om han skrubbet Nathaniel Benedict fra arkivet.
Det og fotograferingen tyder på en stor smerte.
-En stor og nagende... -Unnskyld meg.
Tror du han er ok?
Han må bare finne ut av ting. Han klarer seg.
-Lurer på om hjernetømming er vondt. -Selvsagt er det det.
-Det er kanskje ikke... -Reynie.
Herr Curtain vil treffe deg.
Vil han? Hvorfor? Nå?
Akkurat nå.
Si farvel til hans...
Kontoret?
Curtain sa full dekning.
Virkelig? Man trenger bare kameraer ved inngangene og utgangene.
Si det til ham.
Faren min kommer snart.
Beklager. Jeg mente ikke å skremme deg.
Det går bra.
Er herr Curtain faren din?
Ja. Han adopterte meg da jeg var baby.
Det er en veldig god tegning.
-Tuller du? -Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Er det en blåfugl?
-Jeg tror det er en George. -Er det en type fugl?
Kanskje ikke en type, men det er det denne heter.
Jeg bare ser på dem en stund,
og det blir tydelig hva de heter.
-Iblant karrierene deres også. -Har fugler karrierer?
Mr. Muldoon!
Det er utrolig å se deg. Jeg er så glad du kom innom.
-Du tilkalte meg. -Jeg gjorde det. Vær så god, sitt.
Reynard Muldoon. Reven Reynard!
Hvordan går det, Reynie?
Gikk det greit å komme på plass?
Ja. Veldig greit.
Å, bra. Jeg var veldig ivrig etter å møte deg, Reynie.
Prøveresultatene var imponerende.
Takk.
Mange ser på meg som en eksentriker.
Jeg kartlegger min egen vei.
Jeg ser ikke på deg som kjedelig eller ubetydelig.
Jeg ser deg som en naturlig leder.
Du virker lovende. Genial, til og med.
I motsetning til andre, overrasket ikke poengene dine meg.
Her er greia. Jeg liker ikke å love for mye.
Det er ikke etisk. Men slik det har vært,
kan du oppnå Budbringer-status raskere enn noen andre elever, Reynie.
-Det hadde vært flott. -Det ville vært spektakulært.
Du er en eksepsjonell elev, Reynie.
Du er bestemt til å gjøre store ting på dette instituttet.
Nå bytter vi gir. Fortell meg om Sticky.
Det er et uvanlig navn, hva? Dere virker veldig nære.
Sticky og jeg er romkamerater.
Vi kom hit samme dag.
Så vi er venner.
Det er fascinerende.
Å ha en venn?
Veldig bra. Spør S.Q. om han vil ha en. Jeg vil gjerne ha noe grønn i den gutten.
-Beklager. Hvor var vi? -Venner?
Ja. Fantastisk. Veldig intuitivt. Vær så snill.
Reynie, kan jeg komme med et råd?
Jeg ber deg ikke senke garden med noen.
Dette er en konkurranseskole,
og motivene er ikke alltid tydelige i starten.
Det er litt av en lekse.
Jeg måtte lære det på den vanskelige måten da jeg var på din alder.
Jeg ble forrådt av noen som sto meg nær.
Broren min, om du kan tro det.
Din egen bror?
Det er forferdelig.
Ja.
Det er den store tragedien i livet mitt.
Han er visst ferdig nå.
Nei. Ser du? Han tenker.
Jeg har absorbert alt ved problemet.
Det var veldig rart.
Han er så annerledes fra herr Benedict, men...
Tror du han mistenker oss?
Jeg tror ikke det. Han stilte mange spørsmål.
Men jeg vet ikke om han er sånn.
Hvorfor lagde de salat ved bordet? Smaker det bedre sånn?
Jeg vet ikke. Det var veldig godt.
Jeg skjønner hvorfor alle liker ham.
Men det er noe ved ham som jeg ikke stoler på.
-Bortsett fra den begrensede menyen? -Og hjernetømmingen?
Han noterte i dagboken. Hvis vi kan lese det...
Hva med at herr Benedict forrådet ham? Hva om han forråder oss også?
-Herr Benedict ville aldri gjort det. -Alle har en pris.
Herr Benedict er en god mann.
-Så du Shoguns-kampen i går? -For en katastrofe.
Du møter Rodriguez, det beste hullsettet i spillet,
og du spiller mann-mot-mann?
Du må bruke M-droppen.
Du kjører M-droppen, kjører sjåførene og dobbeltdekker hullsettet.
En baby vet dette. Og ikke snakk om David.
-Å, vær så snill. Kom igjen. -La meg forklare.
-Det er mye her. -Hva?
De tror at Curtain har en måte å slette minnene
til de som går imot ham.
-Det kan forklare... -Det som skjedde med Milligan.
Stakkars liten! Stakkars...
Det er mer. Kate og Constance sliter.
-Hva? -Det er ikke bra.
Det er ingen feilmargin.
Fiasko er mye mer enn eksil. Hvis jentene blir kastet ut...
Det er for mye.
Med hva vi vet nå, har vi satt dem for dypt.
Men vi visste at det ville bli farlig.
Og som du sa, de er i større fare om de ikke stopper Curtain.
Det er vi alle.
De er usedvanlige barn. Derfor valgte du dem.
-Derfor godtok de det. -Ja.
Derfor kan vi ikke la dem feile.
Dessverre er det bare én mulighet, og de vil ikke like det.
Jeg liker det ikke.
"Bli det du ikke er."
-Hva betyr det? -Skulle ønske han snakket klart.
Vent litt. Han snakker om å gjøre det bra i klassen.
Han vil at vi skal være noe vi ikke er på skolen.
Lærer?
-Dårlig elev? -Forstyrrende?
Blyantspisser?
Uærlig. Han vil at vi skal jukse.
-Nei. Han ville ikke gjort det. -Ifølge Curtain gjorde han det.
-Jeg tror ikke det. -Spør ham.
Det står: "Ikke..."
"Bli tatt."
-Nesten ferdig? -Å, nei. Jeg glemte skiftenøkkelen.
Vil du bli her og passe på verktøyene?
-Greit. -Skal jeg hente litt mat også?
Som en jobbmiddag?
Jeg har ingen steder å være. Vi blir her.
Er det øya?
-Sover du noen gang? -Hvorfor lage dette?
Jeg venter ikke på å bli satt på lekter.
Vi skal finne senderen, ikke ta dumme prøver.
Du svarte ikke på spørsmålet mitt.
Senderen må være i tårnet,
men det er ingen dører til utstyr.
Hvordan får de senderne inn og ut?
Det må være et lasterom.
Dette innløpet er nært tårnet.
Det er skjult fra strømmene og ikke lett å se fra fastlandet.
-Hvis jeg skulle bygge en lastebukt... -Det gir mening.
-Merkelig. -Det er skjebnen min.
Vi skal danse.
Kom igjen.
Du skal visst være med.
Denne veien.
Innløpet bør være der nede!
-Hva pokker gjør de der nede? -Jobber de under vann?
Hei! Hva gjør dere to ute?
Vi fikk ikke sove. Vi tenkte at en rask tur kunne hjelpe.
Og dere går utenfor stien. Dere må bli med oss.
Ikke. Hun har bursitt.
Det er ekkelt.
Og smittsomt.
Dere skal ikke være ute så sent.
Tilbake til rommene. Vi følger med.
Og finner vi dere ute igjen, full rapport.
Takk og pris.
Du klarte det.
-Var det noen problemer? -Bare en kort forsinkelse.
Takk, Milligan. Jeg skal betale ned gjelden.
-Dette er en førstehjelpssituasjon. -Skal bli.
FØRSTEHJELP
DET 23. ST. GILROYS HJEM FOR BARNS VÅRSANG
Vel, dette vil gjøre vondt.
Hva?
Sir.
Jeg...
Jeg lurer på om den nye kunnskapen om Curtains identitet
forandrer noe for oss eller deg.
-Kan du... -Ingenting endrer seg.
Han er mitt ansvar.
Bare jeg kan stoppe ham.
Sånn, ja. Pass nesen, nå.
Fint.
S.Q., kan du gå og tegne litt?
Takk.
Ja?
Som du vet,
er amplifikasjons- og modulasjonsrutinen mindre enn perfekt,
men jeg vil lene meg på en sprukket modalitet som,
i det minste, isolerer variablene.
Å, hundre prosent. De variablene.
Jeg vet ikke om du hører på meg.
Dr. Garrison. Venn. Vær så snill, ikke si det.
Jeg er fokusert. Dine lidenskaper er mine lidenskaper.
Interessene dine er mine.
Vitenskapen fascinerer meg.
Takk. Jeg jobber veldig hardt.
Jeg vet det.
Som sagt, prosessen er ekstremt ustabil, men...
Vel, jeg er fascinert, men...
Men med tiden...
Vi har et tidsproblem.
Hva skjedde?
Forsøket på å ta broren min har mislyktes.
Han er fortsatt der ute. Det er et problem.
-Ikke mitt problem. Jeg er ingeniør. -Selvsagt.
-Operasjoner er en annen avdeling. -Ja.
Den heter "Operasjoner".
Det betyr at vi må begynne å teste sluttspillet.
Bordet er perfekt dekket. Nå må vi bare servere.
Jeg forstår at det haster. Vi er ikke klare ennå.
Du kan ikke bare slå på en bryter.
Strømforsyningen må være veldig smal,
og vi utvikler bare protokollene for å anslå en grunnlinje.
Akkurat. Selvfølgelig. Men én gang til,
alt etter at du sa "bryter".
Jeg skal gjøre mitt beste.
Husk, dr. Garrison, kraften vil være fri.
-Så, frigjør den. -Ok.
-Ja? -Ja.
Takk.
Greit.
Kjære frøken Perumal. Skulle ønske jeg kunne snakke med deg nå.
Du er alltid så rolig, og...
Jeg har aldri vært reddere. Gjorde jeg en feil da jeg kom hit?
Jeg vet at det er viktig, men jeg vet ikke om jeg klarer det.
Markedet. For å lindre smerten. Giftige epler...
Jeg stoler på herr Benedict,
Jeg stoler på at alt vi gjør er for en god sak.
Men alt er opp ned.
Jeg vet ikke om jeg er den rette for dette.
Jeg savner deg. Jeg skulle ønske jeg satt overfor deg med en varm kopp te.
Du har alltid det perfekte råd.
Jeg er litt bekymret for deg.
Jeg håper det går bra.
Jeg håper du fortsatt tenker på meg noen ganger.
Kjærlig hilsen, Reynie. Muldoon.
Muldoon. M-u-l-d-o-o-n.
-Reynard Muldoon. -Frue, beklager...
Dette er Boatwright-akademiet, ikke sant?
Ja, men ifølge retningslinjene får vi ikke avsløre noe
om elevene våre til ikke-familiemedlemmer.
Jeg sendte en pakke til en av elevene dine.
Hvorfor ble den returnert?
-Jeg aner ikke. -Han er elev der, ikke sant?
Det er ingen Reynard Muldoon her.
Det må være en feil.
Si til rektoren at jeg er på vei for å snakke med henne.
Tekst: Jan E. Engebretsen